Мій чоловік – герой!!!
Він дві війни пройшов!
Потім втомився, вимкнув комп’ютер і ліг спати.
Йде війна … перестрілка.
Йде війна … перестрілка. З одного боку укрїнці, з іншого – москалі …
Раптом з української сторони доноситься: “Ванька!”
З іншого боку висовується мужик “что?” Постріл, труп …
Знову з української сторони: “Василий!”
– Что? … постріл, труп ..
Раптом – з протлежної сторони доноситься – “Микола!” .. – І тиша …
З української сторони – “Хто кричав Микола?”
З протилежної – “Я!” .. постріл, труп …
Хлопчина грає гру
Хлопчина, грає контр-страйк на компі, запитує батька:
– Тато, а ви теж у дитинстві в стрілялки грали?
– Звичайно, синку, грали.
– А які?
– Дерев’яний ящик, пляшка, рогатка …
Дзвінок Путіну
Дзвінок. Путін знімає слухавку.
– Гальо, пане президенте, то Місько зі Закарпуття! Телефоную, жеби вам повісти, же ми ту вам офіційно війну декляруємо.
– Хорошо, Міша. Це важлива новина. А велика у вас армія?
– Я, Володько, сусід Стефко і всі, шо ту в карти грали. То нас разом вісім.
– А у мене в армії 100 тисяч людей.
– Холєра ясна, я зара вам віддзвоню.
(за якийсь час)…
– Слава Йсу, пане Путін! Я сі тєжко вибачєю, але мусимо ся відмовити від тої войни.
– Невже? Дуже шкода. А чому це ви передумали?
– Ну, ми ту посиділи за пару гальбами пива, так си між собов порадили, і вздріли, же аж ніяк не зможемо нагодувати 100 тисяч плєнних.
В шпиталі після операції
Війна. При розриві снаряда ранило матроса. Приходить він в себе в шпиталі після операції. Зве сестру, запитує:
– Сестра, що зі мною?
– Така справа, синок… Член тобі відірвало.
– Що!? Та як же я тепер?! Адже я молодий, не одружений! – Та ти не хвилюйся, у тебе там лише трохи відірвало, навіть татуїровка з ім”ям твоєї дівчини залишилася!
– З яким ім”ям?!
– ОЛЯ.
Гірко заплакав тут матрос і говорить:
– Там.. було… написано… “Привіт морякам Червоного Прапора Чорноморського Флоту з СевастопОЛЯ”..
Йде війна… перестрілка
Йде війна … перестрілка. З одного боку укрїнці, з іншого – москалі …
Раптом з української сторони доноситься: “Ванька!”
З іншого боку висовується мужик “что?” Постріл, труп …
Знову з української сторони: “Василий!”
– Что? … постріл, труп ..
Раптом – з протлежної сторони доноситься – “Микола!” .. – І тиша …
З української сторони – “Хто кричав Микола?”
З протилежної – “Я!” .. постріл, труп …
Прийшов дід до священика
– Святий отець, грішний я!
– І в чому твій гріх, син мій?
– Під час Другої світової війни я ховав у себе в підвалі єврея.
– Hy, це не гріх, а навпаки – свята справа! – заспокоїв його священик.
– Але я змушував його платити мені за постій, – додав дід.
– Так, це, звичайно, не добре, але адже і ти ризикував собою, син мій!
– Дякую вас, святий отець, але в мене ще одне питання.
– Яке?
– Чи повинен я сказати йому, що війна вже закінчилася?
Не жартуй із дідусем
— Онучку, не жартуй із дідусем!
— Чому?
— Дідусь на війні був!
— І що?
— Дідусь уміє ВБИВАТИ!
Всі люди бояться війни
Всі люди бояться війни, терористів, грабіжників. Але всі щиро впевнені, що ковдра врятує нас від бабайки.
Танк
– Вуйку, то ви танк підбили?
– Я.
– Так то ж радянський танк.
– Я, Я.